Nema mjesta poput doma, nema.
Žao mi je, ali...
Ovo mi ne odgovara.
Što te sad muči, Imogene?
Ne znam kako vi, učiteljice,
ali ja se nikad ne bih vratila na usranu farmu u Kansasu.
Nakon Ozove zemlje to nema smisla! Slažete se?
Kraj priče je takav. To je klasik! -I lagano provincijski, ako pitate.
Nisam pitala. -Mogu li bar predložiti prikladniji tekst? -Ne!
Izgovori što piše ili će Stacy preuzeti glavnu ulogu!
Nema mjesta poput doma, nema. Dom je fantastičan!
Dom je tamo gdje je srce. Bla-bla-bla!
Joe, molim taksi. -Odmah!
Peter je, ostavite poruku. -Opet ja. Nisi došao doma.
Valjda se onda nalazimo tamo. Nadam se da si dobro. Javi se!
Peter je, ostavite poruku. -Ja sam. Ako dođeš prvi,
bi li pričekao vani? Htjela bih da uđemo zajedno.
Prošla sam mjesto gdje si me prvi put primio za ruku!
Javi se, molim te. Javi se. Sranje!
Peter je, ostavite poruku. -Stigla sam i ulazim. Jesi li tu? Ja jesam.
Mobitel je na vibri, pošalji mi poruku da te mogu naći. Tu sam.
'Večer, Imogene Duncan.
DJEVOJKA KOJOJ JE SUĐENO...
Prije dvije godine mladić iz Newarka provalio je u muzej.
Ciglom je razbio prozor. Htio je pogledati slike.
Zločin počinjen te večeri nije razbijeni prozor ili New Jersey.
Djetetu su zanijekana prava... -Gdje si bio? -Poslovni poziv.
Zato je osnovana fondacija Gdje je umjetnost.
Da više nijedno dijete ne mora razbijati prozore!
Dosjetila sam se toga na medenom mjesecu.
Shvatila sam da ne želim biti samo supruga.
I autorica i dizajnerica interijera. -I ja tako razmišljam. To me tišti.
Jesi li uopće udana? -Gotovo da jesam. Živimo zajedno.
I razgovarali smo o tome. Peterovi su Nizozemci.
Napredni ljudi: vjeruju u duhovnu sjedinjenost.
Rekao mi je da su nam duše isprepletene. Baš romantično.
Tako su se gayevi bili vjenčavali. -Austen i ja pokrećemo fondaciju.
Za gayeve? -Mlađa sestra mu je lezbijka. Htjeli smo se uključiti.
Nisam znala da je lezbijka. -Ja sam znala. Ipak sam išla na Spence.
Čula sam da ih je puno i na Andoveru. -Nije li to tvoj faks?
Peter je išao na Andover. -A ti...? -Ona je iz New Jerseya.
Predivna mi je ova skulptura Abea Lincolna. Fantastično.
Kako se smijulji. O čemu li razmišlja?
Puna sam. Baš su se iskazali, bilo je zabavno.
Shvatila sam večeras koliko smo sretni.
Toliku ljepotu uzimamo tek tako: muzeje, parkove.
Zgrade stare stotinjak godina. Stabla! -Imogene, iselit ću se.
Što? -Počeo sam tražiti stanove.
Molim? -Isprva ću ti pomagati oko stanarine. -Ti to ozbiljno?
Rekao si da su nam duše isprepletene! Rekla sam drugima!
Ne radi se o dušama. Nego o tome jesmo li kompatibilni.
Imogene, Libby te zove u svoj ured.
Smjesta.
Tvoja obitelj? -Da, moja škvadra.
Vineyard? -Svako ljeto od mog rođenja. A tvoji?
Odrasla sam blizu Atlantic Cityja, kod plaže. -Ljeto svaki dan! -Ne.
Svaki dan je bio bolni udarac tupim predmetom.
Pozvala sam te jer sam pročitala tvoje bilješke.
Ne mogu ih predati Danu. -Zašto ne?
Za početak, Dame na moru nazvala si beznačajnim,
pa i napornim amalgamom mlake izvedbe i lošega teksta.
Jesi li je pogledala? Ovo je blago. -Osvojili su Tony.
I ne zanima nas tvoje mišljenje, ti nisi kritičarka.
Posao ti je da predstavu opišeš u pet ili manje rečenica
tako da zvuči zanimljivo. -Možda nisi znala.
Osvojila sam stipendiju Hollingsworth za dramaturgiju.
I da me časopis New York smatra dramatičarem u usponu.
Nisam znala. Hvala što si me upoznala s time. -Molim.
Ne želimo obuzdavati tvoj dramaturški uspon.
Što to znači? -Aha.
Održimo New York čistim
Peter. -Znam da te ne smijem zvati tijekom posla.
Ali otpustili su me iz časopisa. I jako mi je teško.
Znam, to nije tvoj problem. Ali možda bi mogao navratiti
i leći malo pored mene. -Imogene, radim. -Znam.
Ali ne vjerujem si dovoljno da ostanem sama.
Što to znači? -Bojim se, ako ne dođeš, nekako ću si nauditi.
Imogene. -Možda već jesam. -Što? -Ako me voliš, kaži da ćeš doći!
Dobro.
Zbogom, svijete!
Moj život tek je trunčica svjetla u tmini.
Preslab da osvijetli sobu i puno prekratkog trajanja...
Imogene? Jesi li tu?
Imogene, ostavila si otvorena vrata.
Na njima je poruka: stanodavac se ljuti na tebe.
Imogene, došla sam po svoje Cartierove naušnice.
Imogene...
Ajme! Imogene?
Čuješ li me, Imogene?
Ajme meni! Ajoj!
Jao!
Tata, Dara je. Ajme meni!
Imogene je mrtva.
Ne znam, mrtva je. Ne znam kako da provjerim!
Imogene...
O, Bože!
Živjeli!
A Tonyja za najbolju dramu dobiva...
Imogene Duncan!
Velika sam obožavateljica. -I ja tvoja!
Puno hvala! Želim zahvaliti mnogim ljudima.
Ali najviše mom mužu Nizozemcu Peteru. Voljet ću te zauvijek.
To jest...
5. kat Odjel psihijatrije
Ponavljam: nisam se htjela ubiti!
Dakle, niste se htjeli opet naći s tatom za čitavu vječnost?
Nisam htjela umrijeti! -No napisali ste prilično autentično pismo. -Da?
Mislite da je dobro? -Spominjete mrtvoga oca.
Koliko ste bili stari kad je umro? -9. Nema smisla!
Pričajte mi o njemu. -Bio je najbolji. Najpametniji čovjek.
George Clooney očeva. -A ostatak obitelji? -Mama je u New Jerseyu.
S mojim bratom. Teško suzbija impulse i dugo se nismo vidjeli.
Opišite majčine probleme s kontrolom impulsa.
U jednoj godini je kupila 52 para balerinki, kocka svaki dan,
prevozi autostopere, u turbanu dolazi na roditeljski sastanak.
Brat i ja smo zajedno slavili rođendane, iako je 84 dana razlike.
Znate li kako je slaviti rođendan 84 dana nakon rođendana?
Nije bilo super. -Baš je tužno. Ja sam dobro.
Iako sam se jako uzrujala.
Jeste li ikad dobili hitan poziv dok ste bili goli? -Ne.
Izašla sam ispod tuša. -Našli smo vaše podatke preko vozačke.
Znate li za pravilo 5150? -Da, ali platila sam te kazne!
I sudac je presudio da za drugu nisam kriva. -Nema veze s time.
Dužnost nam je zadržati ljude koji su opasni za sebe bar 72 h.
No zbog gužve možemo zadržati samo kritične.
Ostale, poput vaše kćeri, predajemo na skrb voljenih.
Rekla je da me voli? -Ne, ali kritični pacijenti trebaju krevet.
Oni koji skaču sa zgrada i odsijecaju si dijelove tijela?
Ponekad. -Rastužuje li vas to?
Jeste li voljni preuzeti brigu i skrb o svojoj kćeri iduća 72 sata?
Poslije moram ići nekamo, ali rado.
Gwyneth Paltrow možda dođe na promociju moje knjige. Da!
Tatin PR-ovac poznaje sve.
Odmah se vraćam. Moram se javiti. Hej... -Zdravo.
Imogene, očekivali ste dečka, i pokušali smo ga dobiti...
Peter dolazi po mene!
Sigurno mu je jako stalo, ali vaša majka i ja mislimo da je najbolje...
Majka? -Da se za vas skrbe oni koji vas bezuvjetno vole.
Majka vas vodi k sebi. -Zdravo, dušo.
Ne možete ovo! Dara! Reci im da me bezuvjetno voliš! -Ha?
Ne mogu s njom! Molim vas!
Dara, reci da mogu ostati s tobom dok Peter ne dođe.
Da bar, ali trenutačno ne možemo primati goste.
Ne možete mi to raditi! -Držite je! -Dara, policiju!
Ovo će vam olakšati put do kuće, Imogene.
Mila...
Vide ti se gaćice.
Mama!
Pristupite!
Hajde, jednog džokera!
Što izvodiš? -Nemoj mi se tako prikradati.
Ostavila si me na stražnjem sjedalu!
Rekli su da ćeš spavati bar 6 sati. -Odvela si me protiv volje!
Mogu te dati uhititi zbog otmice! -Zvali su me iz bolnice.
Da si se htjela ubiti i da će te zadržati zbog shizofrenije.
Trebala sam te tamo ostaviti?
A bolje je probuditi se sama na parkiralištu kasina?
Bez torbice, mobitela, novčarke i osobne. -Zelda, gnjavi li te?
Ma ne, to je moja kći. New York Times ju je proglasio...
Časopis New York. -Drago mi je.
Vaša mama ovdje je dobila više kraljevskih boja od ikoga. -Fino!
Vrti se i vrti!
Dobro došli u Ocean City, NJ najbolje obiteljsko odmorište
Misliš da ne znam zašto si to učinila? Mati sam ti, znam.
Neki muškarci ostaju, drugi odlaze. Bolje da si to sad saznala.
Odakle ti to zrnce mudrosti? -Iz emisije Joy Behar.
Pročitala sam oproštajno pismo: sjajno je. Doista.
Mogla bih profesionalno pisati oproštajna pisma.
Više ne pišeš drame? -Neću razgovarati o tome!
Kamo si otišla?
Hej! Tko ste vi?
Ja sam Lee. -Tko je ona? -Što radiš u mojoj sobi, Lee?
Soba je moja. -Otkad? -Otkad mi je Zelda iznajmljuje. -Što?
Imogene? -Ralph! -Vratila si se! Pa ti si tu!
Izgledaš... tako drukčije. -Hranim se špagetima.
Prenoćit ćeš? -Ne... Zašto je mama iznajmila moju sobu?
Ostala je bez love iz nagodbe. Nesreća s prstom i eskalatorom.
Može još jedan zagrljaj? -Ovo je čudno. -Pričekaj, Monica!
Mama!
Objasnit ću prije nego što postaneš čudna. -Kako?
Iznajmila si moju sobu nekom čudaku. -Dugo te nije bilo tu.
Gdje su mi stvari? Što si učinila s njima? -Mir. U podrumu su.
I sad ću spavati s tobom? -Ni to baš neće ići. -Zašto ne?
U njezinoj postelji spava Bousche.
Mogu ti napraviti utvrdu od posteljine, kao u djetinjstvu.
Izađi malo.
Imogene, ovo je moj dečko. Živi s nama. U CIA-i je.
Zdravo, George Bousche. Napokon mi je čast upoznati te.
George... Zoveš se George Bousche? -Zapravo, i ne.
Moj je otac bio ubojica pa nam je morao promijeniti imena.
Zbog onog incidenta s KGB-om.
Kako ti je pravo ime? -Ne mogu ti otkriti. -Ni ja ne znam.
Obući ćeš nešto lijepo, dušo?
Je li ti mama rekla dobru vijest? -Dobru za koga?
Imam vlastiti kiosk, nedaleko od šetnice.
Prekoputa Angelove pizzerije. Nekadašnje.
Rakograd najračastije mjesto na svijetu
Super! Čestitam. -Ne, zadrži je.
Preporuči prijatelju, dobit će besplatnu školjku raka samotnjaka.
Hoćeš doći u obilazak? -Rado, ali moram doma.
Da, u grad. -Trebao bi mi doći u posjet.
Možemo u Muzej prirodoslovlja, Akvarij. -Predaleko je.
Možda to nije loše. -Volim biti u Ocean Cityju.
I ti si nekoć voljela. -Mislim da je New York bolje mjesto za mene.
Ovo ti je osnovni model.
Ako želiš kakvu nadogradnju
i sigurnosne elemente, sredit ću sutra. -Ne, izgleda baš sigurno.
Sjajno si to napravio.
Laku noć, Imogene.
Doručak!
Isuse! -Zauzeto je! -Oprosti.
Ma stvarno...
Jako mi je žao. Tvoj brat voli da su vrata zatvorena jer curi voda.
Nisam ništa vidio. -Trebao bi za svaki slučaj kucati.
Sad smo kvit. -Ja sam kriva što sam ti upala usred seksa?
Ovo je moja kuća. -Ne živiš više ovdje. -Odrasla sam ovdje.
Imam prednost pred tvojim privremenim boravkom.
Što uopće radiš ovdje? -Molim? -Zašto si se vratila? -Ne tiče te se.
Ako želiš sobu, nema problema. Rado ću skoknuti nekamo. -Da.
Ali ne spavam u postelji dječaka gdje je čistoća plahti upitna.
U najboljem slučaju. -Jutros.
Što? -Jutros sam promijenio plahte.
Ne znam kako taktično načeti temu. Reći ću otvoreno. Ralph, pokrij uši.
Jesi li sinoć dobila po guzi?
Zašto pitaš? -Tako je zvučalo.
U pravu sam? Fuj! -Imogene, tako je zabavno. Nisi probala?
Dvaput-triput u vrtlogu strasti. Ali ne gotovo dva sata.
Trebala si zatvoriti vrata ako ti toliko smeta. -Vrata od plahti!
Budi zahvalna što imam tako sjajan seksualni život s Georgeom.
Ne želiš valjda da se sasušim kao Mitzi Mordler.
Sve vrijeme provodi s onim štakorčićem od psa. -Može Mitzi!
Kava je gotova? -Tamo. -Treba mi nakon onoga sinoć.
Tatu bi bilo sram da je živ i vidi što si postala.
Umro je? Kad? -Ne, ne. Nije to ništa. -Što?
Da, umro je. Davno. Mrtav je, znaš to.
Mogu sad maknuti ruke? -Da. Oprosti.
Zašto si to rekao? -Mislio sam da si im rekla. -Znaš da ne znaju!
To im može uništiti život. Ne smiju doznati da im je otac... -Što?
Škrtica. -Tata je bio škrt? -Da.
Sjećate se onog odvratnog dvosjeda iz dnevne sobe?
Uzeli smo taj jer mi nije dao da kupim koji sam htjela. -Lažeš.
Vidim ti u očima! Reci nam istinu. Tata nije bio naš otac?
Ma bio je. I jest. -Kako misliš, i jest?
Ajoj! -Mama? -Ne mogu...
Što je?
Dobro.
Nismo se slagali. Htio se vratiti na faks po doktorat.
Složili smo se da vas ne želimo mučiti rastavom.
Odlučili smo da ćete ostati sa mnom i da ću vam reći... -Što?
Da je umro.
Ne mogu vjerovati! Tata je živ? -Da.
Kakva mati djeci kaže da im je otac umro usred rutinske kolonoskopije
da ih sačuva neugode? -Situacija je bila zamršena.
Htjela sam vas zaštititi, vaše samopouzdanje. -Gdje je on?
Čula sam da je napisao knjigu. Imogene, čekaj!
Što namjeravaš? Stani!
Imy, čekaj! -Ralph. Je li onaj brod i jučer bio tamo usidren?
Imogene, molim te! Dušo, danas trebam auto.
Besplatno vrtim Kolo sreće. Čekaj! Otključaj vrata.
Glavna nagrada je krstarenje na Jamajku: možemo svi ići.
Molim te, dušo, nemoj se ubiti zbog ovoga!
Volim te!
Izvolite? -Imate li nešto od autora Maxwella P. Duncana?
S C? Ne s K. -S C.
Pritisnuli ste K. -Istina. Ispričavam se.
Ima mnogo Duncana. -P. Duncan. Maxwell P. Duncan.
Jeste li dobro? -Jesam. Hvala.
P. Duncan, evo! Imamo jedan svezak. Da vidimo...
Gdje je? -Publicistika.
Maxwell P. Duncan Mit o Danu zahvalnosti
Stručnjak za rani kolonijalni period američke povijesti.
Nastupao je na PBS-u i NPR-u, a živi u...
New York Cityju.
E, nećeš!
Miči se!
Vidio sam vas u retrovizoru, niste pazili: šminkali ste se!
Nisam! Zar tako izgledam? -Platit ćete ovo. -Sitna ogrebotina.
Pardon, ovo je Porsche. -Boxter. -Jeste li dobro? Radite gužvu.
Nimalo! Ova žena me je nabila dok se šminkala.
Pao mi je vizor! -Molim vas vozačku, prometnu i osiguranje.
Odmah!
Nešto nije u redu? -Prvo, nisam se šminkala... -Ocean City?
Imogene? Imogene Duncan?
Ja sam, Rex! Rinaldi. Iz srednjaka. T-Rex Rinaldi!
Pomagala si mi na glupoj matematici.
Nisi mogla na ples sa mnom jer je bio na godišnjicu tatine smrti.
Da... -Imogene Duncan!
Tu sam. -Možemo li? Imam posla. -Aha, dobro. -Hvala.
Tvoja? -Živim na Manhattanu i nisam godinama vozila...
Provjera tablica. -Rex?
Moram reći da si hrabar i nesebičan. Pomažeš građanima...
Primljeno. Prijavili su krađu auta. -Što je ovo?
Molim vas da komentare zadržite za sebe! -Ma greška.
Ovo je mamin auto. Posudila mi ga je da odem ocu u posjet.
Nije ukraden.
Nije li ti otac umro?
Ma jest... Danas sam saznala da nije umro.
Živ je kad ti odgovara, a mrtav kad nekomu daješ košaricu. -Ne.
Mama mi je rekla da je umro. Sad sam doznala da je živ.
Vreća govana. -Ako te pozovem na pivo, opet će umrijeti?
Očito, nadam se da neće. Ne znam kakvog je zdravlja. Možda.
Duncan. -Što je? -Slobodna si. Mama je odbacila tužbu.
Sretno na državnom. -Udarila si nekoga u Porscheu? -Mijenjaš temu!
Dala si me uhititi. -Za tvoje dobro.
Bila si uzrujana i dugo te nije bilo.
Mislila sam da si završila na tračnicama.
George reče: ako želiš pronaći nekoga, optuži ga za zločin.
CIA-in način. -Kako je bilo u zatvoru? -Razočaravajuće.
Znam, misliš da sam ti zaribala život, ali razmisli.
Bolje je imati mrtva oca, nego propalicu za oca.
Čovjek živi u New Yorku i priznati je stručnjak
za ranu američku povijest. Govorio je u 29 zemalja,
gostovao na NPR-u i PBS-u. -Možda je stekao uspjeh.
Nije se zato promijenio. -Tatina knjiga? -Mit o Danu zahvalnosti.
Njegova druga knjiga! -Ma daj: otac ti je napisao knjigu?
Da se Dan zahvalnosti nije dogodio? -Slavimo ga kao praznik,
ali to je politički spin... -Tko je izmislio pitu od tikve? -Ne piše.
Ne čudim se. Uvijek je zatirao svaku zabavu.
Ma sve je zatirao. On je samo briljantna i uspješna osoba.
Pomoći će mi da se oporavim. Voljet će me.
I nadoknaditi godine poniženja jer sam tvoja kći!
Imaš njegovu adresu? -Ne... Nabavit ću je.
I onda ću otići k njemu. I Ralph će sa mnom. -Neću.
Mnogi ljudi imaju gore majke od tebe. Npr. ja.
Kad ostariš, shvatit ćeš to.
Valjda ću umrijeti u 84 dana od Ralphove smrti.
Da nas zajedno pokopaš!
Dušo...
Što hoćeš? -Nešto ti moram reći. -Idete?
Samo ti uđi i upali televizor. Mi odmah stižemo.
Bila si ljuta zbog zajedničkih rođendana. -Ne, voljela sam to.
Toga se najradije sjećam. -Morala sam.
Inače Ralph ne bi imao uzvanika. Ti si imala ljude za prijatelje,
a on guštere i račiće. Svi smo se žrtvovali za Ralpha.
Laku noć.
Ralph!
Eugenia, imaš li malo vremena za Bouschea? -Imogene.
Htio sam da razgovaramo jer se brinem. Ne ljuti se na mamu.
Zašto misliš da si kvalificiran za takve spoznaje?
Poznaješ me ni 40 sati. -Jer je prošla kroz teška vremena.
I voli te. -Naravno. Zato me dala uhititi i lagala mi je za oca.
Informacije katkad moraju ostati tajne. -Ovo se tiče mene i obitelji.
Ja sam dio obitelji. Možda izgledam mlađahno,
ali u tradiciji samuraja, kad čovjek voli ženu,
automatski postaje duhovni čuvar njezina potomstva.
Sad si i samuraj? -Već 25 godina. Nisi znala?
Puno je to godina.
Hvala, ali moj duh i ja smo u savršenome redu. -Sigurna si?
Nemam taj dojam. Osjećam da se opireš. -Fino. To je točno.
Lozinka?
Spuds McKenzie?
Spuds McKenzie. -Možeš ući.
Tvoja soba...
Jako si drag, ali mislim da ti ovo moram vratiti. -Zašto je ne želiš?
Imam puno obveza, ne mogu joj biti majka.
Možeš joj biti prijateljica. -Mislim da bih i u tome bila loša.
A i nedostaješ joj.
Ralph?
Možeš li mi posuditi nešto novca? -Za što? -Da se vratim u New York.
I platim dug stanodavcu. I pronađem tatu.
Želiš da ga nađem, zar ne?
Bilo bi fora da, ma gdje u svijetu da jesi, budeš doma.
To jest da si na sigurnom kao u svom domu, iako nisi tamo.
Svakako.
Sjedni.
Od početka života, stvorenja mekog trbuha
zavide mekušcima na sposobnosti samoočuvanja.
Ali više ne moraju.
Ja sam ovo načinio. -Zaista?
Ima sve odlike mekuščeva doma,
ali je izrađena od neprobojne staklene vune.
I obložio sam je cyber flexx plastikom.
Dovoljno je ugodna za dužu uporabu i ima bežični internet.
Naziv joj je Ljudska školjka.
Smijem?
Čemu služi? -Navučeš je na leđa
i ako ti zatreba zaštita ili se želiš skriti, samo zalegneš.
Ralph?
Lee! Čekaj!
Vozi me u New York.
Ne. -Zašto? -Imam posla!
Dobro: ostat ću ovdje i ubiti se. Ti ćeš biti kriv.
I navest ću tvoje ime u pismu, a ona su mi specijalnost.
Baš ćeš mi pokazati!
Dobro.
Uzmi. -Zašto mi daješ 25 c? -Pismo ili glava?
U pitanju je moj zdravi razum, a ti ovako odlučuješ? -Hoću ja ili ti?
Pismo!
Sretno.
Zaboravi! Ne treba mi za to nekakva bezbrižna budala
kojoj je zabavno zadirkivati osobu na rubu živčanog sloma.
Opusti se.
Ispalo je pismo.
Idemo u New York.
Oprosti što sam ti rekla budala. -A bezbrižnik?
I to. Hvala što ovo radiš za mene. -Za sebe.
Sad te mogu tražiti bilo što, a moraš pristati.
Ne kanim te ikad više vidjeti: super!
Kakva je tvoja priča?
Odrastao sam u Pennsylvaniji, sa 17 sam otišao na koledž.
Kamo? -Na Yale. -Nisi išao na Yale! -Dobro, nisam.
Nakon toga u Philly, pjevao sam u usranome bendu, konobario.
Onda je poznanik dobio audiciju za nastup u kasinu Oaza.
Pošao sam i ja i dobio posao. -Mrzi te? -Mislim da ne. -Ja bih.
Ti sve mrziš.
A tvoja priča? -Jesi li čuo za Douglasa J. Hollingswortha?
Svake godine dodjeljuje stipendiju od 30 000 $
za dramu koju će producirati. G. 2004. izabrao je mene.
Otvorio mi se čitav svijet. Upoznala sam Daru iz Odbora.
Spojila me s mojim dečkom. Mislila sam da sve počinje.
No kad sam sjela i počela pisati, nije izašlo ništa dobro.
Otišla sam u šoping s frendicama i na putovanja.
Na kraju godine nisam imala dramu za produkciju.
Zašto sad nešto ne završiš? -Više nikoga nije briga.
Imaš sreću da si opet u New Yorku.
Za osvetu bih te sutra vodio na svoj nastup.
Žao mi je, ali više nikad ne idem preko Hudsona.
Misliš da je New York baš toliko bolji? -Da!
New York ima sve. Central Park pod snijegom. -Da.
Bergdorf. Svi se prelijepo odijevaju. I pametni su.
Kao da se mogu pohvaliti: Ispunio sam križaljku NY Timesa.
Ne baš svi.
Zdravo, Joe. Mogu dobiti rezervni ključ, izgubila sam svoj? -Ne mogu.
Ne smijem vas pustiti. -Zašto ne? -Pitajte g. Billa.
Što? Joe, to je moj stan: sve su mi stvari unutra, moram gore!
Ne mogu. Pitajte njega. Žao mi je.
Ne može tako, protuzakonito je! Nije fer.
Zabraniti tako nekomu pristup u stan.
Zbog određenih financijskih poteškoća.
Komu šalješ poruku? -Tvojoj mami. Da zna da si dobro.
Buon giorno, Giovanni.
Kada dođemo k Dari, nemoj se predstavljati, ja ću. -Ostat ću tu.
Brzo se vraćam.
Dara, ja sam, moramo razgovarati. -Imogene. Što ću?
Zdravo. -Doma si: odlično! -Nisi s obitelji u New Jerseyu?
Srećom, oslobodila sam se.
Mogu ući? -Nismo odjeveni. -Ne možeš nešto nabaciti?
Bolje je da ovako razgovaramo. Kako si?
Sjajno. Otkrila sam da mi je otac još živ. -Znaš li gdje je?
Da! U New Yorku. I uspješan je, napisao je ovo.
Ali ne mogu se vratiti u Jersey, a ne daju mi u stan.
Gdje ćeš biti? -Ne može ovdje.
Nadala sam se kod tebe.
Dok se Peter i ja ne pomirimo ili dok ne nađem oca. -Zatvori vrata.
Meni ne bi smetalo, ali James ne voli da su stranci u stanu.
Ne bih te tražila da nije hitno! Nemam kamo!
Doista ti želim pomoći. Pristala bih da je bilo što drugo.
Neću nimalo smetati. Neću ni govoriti. -Dara!
Žao mi je, moram zatvoriti vrata.
Razumijem ako nećeš moći doći na promociju. Samo se oporavi.
Puno te volim. -Molim te, Dara...
Dobrano će se spustiti.
Ajme! Pričekaj, Bubba. Navuci gumeno odijelo.
Još malo. Kvragu!
Jeste li vi dobro?
Svjetlo je nestalo zbog oluje. -Ako imate nakit ili srebrninu,
ne idite blizu prozora. -Zašto? -Jeli smo kinesku hranu s vilicama
i zaiskrio je. -Umalo se kuća zapalila. -Od hrane?
Od metala. -Idem po svijeće. -Triput ga je pogodila munja.
I službeno je vodič. Reci joj što je to. -Znam.
Kako se osjećaš?
Imao sam osjećaj da sam u pokretu. Pokret u crnilu.
Koliko je to trajalo? -Kad se krećeš kroz druge dimenzije
ne možeš mjeriti vrijeme u zemaljskim okvirima.
Je li ikako moguće da kamperske priče preselite u drugi dio kuće?
Ne, ovo je centar kuće, tu je najsigurniji. Završi priču.
Elektricitet mi je spalio gotovo svaku dlaku na tijelu.
Obrve su mi narasle tek za godinu i pol.
Mještani su me uspjeli podići na slona...
Na kraju su me proglasili mrtvim.
Je li možda dostupan M. Duncan? -Moja aktovka.
Kao i uvijek, u ormaru.
Je li on svjetski poznat pisac i stručnjak za ranu am. povijest?
Nećeš nešto za putem? -Halo?
Ne želim da me sputava. Moram biti lak kao ptić.
Ali čuvaj mi se, Bubba. -To treba reći Rumunjima.
Što želiš da ti spremim za poslije? Sendvič s puretinom i sirom?
S više majoneze. -Može. -Čuvaj se, Bubba! -Kamo ide?
Znaš da to ne smiješ pitati, dušo: tajna misija.
Ide na seks s drugom ženom. -Ne počinji!
Mama, tip je kompulzivni lažac. Vjeruješ u sva ta sranja o CIA-i?
Rekao nam je da je samuraj koji putuje kroz vrijeme. -On ne laže.
Živio je uzbudljiv život pa zvuči izmišljeno. -Jer i jest.
Imogene, možeš malo? -Nikad on ne laže. -Radiš li danas što?
Ne znam, zašto? -Možeš li mi pomoći s mojim vrhunskim planom?
To sam ja. Ovo ćeš biti ti. Učinit ćeš to? Super!
To je ona. Ne gledaj! Baš smo dobar par, zar ne?
Misliš da će upaliti? Što ako sazna da smo u rodu? -Kako?
Ako vidi fotografiju. -Izrezat ću tvoje lice. Dat ću ti 20 $. -Ne, ne.
Poslije.
Ideš sada? Odmah?
Zdravo.
Mogu li vam pomoći? -Ralph Duncan me uputio k vama.
Da vidim vašu ponudu šljokica. -Baš je drag.
Može prezentacija? -Ma ne... -Razgledajte slobodno.
Zanima vas kako poznajem Ralpha? -U rodu ste? -Fuj!
On me jako privlači. Zato to kažem. -Spetljali ste se?
Ne, ali molila sam se za to. Često.
Žive sam fantazije izmaštala. Žive! -Dao mi je životinjice.
Hoćete da budem ljubomorna? -Male račiće. Pogledajte. -Aha.
Što želite poručiti šljokicama? -Što to točno znači?
Smatram da su šljokice vaš sjajeći alter ego.
Bliješteći izraz onoga što jeste. -Nisam o tome tako razmišljala.
Moj dečko jako voli Jetse. Zato mu ih narišem na licu.
Imate dečka? -Jason DelPino.
Poznajete ga? -Ma kakvi.
Budući da ne znate kakav izraz želite, načas ću vam upiti energiju.
Da mogu najbolje oslikati vašu osobnost iznutra.
Mogu samo uzeti kolač...
Imogene, nema smisla. Allyson sa mnom razgovara na poslu.
Jedanput me i pitala mislim li da je seksi.
Da nema dečka, svidio bi joj se. -Da joj se sviđam, imala bi aferu!
Možda ne može vidjeti i shvatiti koliko si poseban i jedinstven.
Ti si jedina cura koju znam, osim mame.
Moraš početi razmišljati šire od šetnice.
Da stekneš nova iskustva i nove prijatelje koji su ti slični.
Kakvi bi to bili ljudi? -Možda Jacques Cousteau ima unuku.
Ne znam ovako napamet, ali vani je čitav svijet pun iskustava.
Misliš da ih vrijedi iskusiti?
Ponekad.
Naš idući bend praši sve u šesnaest!
Izvorne američke superzvijezde...
Backstreet Boys!
To je to! Backstreet Boys!
Pa došla si! Što kažeš?
Bilo je zabavno.
Izgledaš drukčije sa šminkom. -Dobro.
Ne želim da izgleda kao da uvijek nosim šminku.
Puno ti hvala na dolasku, drago mi je.
S tobom je bilo čak 19 ljudi u publici. A to je baš super.
Bila sam ti dužna, a sad smo zauvijek kvit. -Zauvijek?
Lee, ideš van s nama? -Možda. -Nadam se.
Britney Spears i Christina Aguilera su ista osoba? -Da.
Znala sam!
Što bi sad? -Ja ću se vratiti i pokušati naći tatu.
Sigurno? 23 sata su. Izađi s nama. -Zvuči fora.
Ali moram natrag, neću da se mama brine.
Tužno. Da je to najbolja isprika koju jedan pisac može smisliti.
Baš mi se ne izlazi. K tome, ne pijem.
A i ne poznajemo se dovoljno da zaključimo bismo li se zabavili
u društvenom okruženju. I druga smo generacija. -Da. Slažem se.
Nedajbog da izađemo i kažem nešto glupo da me se posramiš
i da nemamo tema za razgovor. Bilo bi neugodno.
Nisam negativna, samo kažem da je moguće.
Neoprezno je da to ne priznamo. -Ma slažem se: neoprezno.
Užasno bismo riskirali. -Tako je!
Vidimo se. -Ali istini za volju: sere mi se za to.
Oprosti što je tako glasno, ali to je dobar znak. Svi frendovi su mi tu.
Opa, gle tko se napokon pojavio.
Nick, Lucy, Charlotte, Antonio, Sherry i Veronica.
Ovo je Imogene. -Zdravo.
Mislim da je i moja mama imala takav prsluk. -Fora.
Odakle se znate? -Preko njezine obitelji. -Ona ti je strina? -Nisam.
Piće? Charlotte, društvo, piće? Vodu? -Pellegrino.
Lee, ja ću još jednu viski-kolu, poslije ti vratim.
Ja ću i ledeni čaj Long Island. Veliki. -Rekla si da ne piješ.
Čuo si je! Daj joj alkohola. -Čuo si me, daj mi alkohola.
Super!
Imaju ludu rasvjetu.
Nazdravimo dobrom provodu i dobrim prijateljima.
Osjećam se kao da gorim. Ali su mi misli usporene.
Kako da to prestane? -Pij još više.
Idemo zaplesati. -Ne želim ovdje, ne volim ovu pjesmu.
Trebala bih češće piti, svi su tako dragi. -Da.
I zaboravila sam da je druženje s običnim ljudima tako uzbudljivo.
Želim proširiti svoj društveni krug, ugraditi umjetne nokte.
Nikakvi nokti. -Ozbiljno: jesi li išao na Yale? -Jesam.
Što si studirao? -Glazbu i francusku povijest.
Na 4. godini bio sam Whiffenpoof. -Što? -Ne znaš?
Izmišljaš to. -Nisi čula za njih? -To ne postoji. -To je...
Za stolove kod Moryja,
za mjesto na kojem je Louie prebivao,
za mili Temple Bar koji tako dobro znamo.
Pjevaj Whiffenpoofa skupu, podignite čaše!
Čarolija nastaje od pjeva njihova glasa.
Pomiješao sam, bolje je s rukavicama i smokinzima.
Penjem se.
Polako...
Past ću ako stanem gore. -Sjedni. -Baš dobro pjevaš.
Imaš sjajan glas. Zašto radiš u onoj rupetini?
Jer mi ta rupetina plaća. -Mislim da bi trebao biti slavan.
Ja mislim da bi i ti trebala biti slavna.
Gotovo da sam i bila. -Nitko ti nije rekao da prestaneš pisati.
Dobra si sad kao i onda. -Nemaš pojma što govoriš.
Imam.
Pronašao sam tvoju tajnu rupu. Iza radnoga stola.
U zidu u tvojoj sobi. Premještao sam stvari i našao tvoje drame.
Išao si u moju rupu, našao i pročitao moje drame bez pitanja?
Zanimalo me što je to. -To je privatno! Ne čitaš tuđe stvari.
Koje drže u zidu. U zidu su! -Smiri se i saslušaj me. Zanimalo me.
Čitavu sam noć probdio čitajući sjajnu dramu
o tome kako postaješ žena. -Kako se zvala?
Imogeneina mjesečnica.
Je li bila dobra? -Jest.
Uživao sam.
Mislim da si rođena za dramatičara.
Čekaj!
Jesu li ti plahte čiste? Seksao si se na njima?
Samo sâm sa sobom.
Ovo je baš lijepo.
Imam osjećaj da ću umrijeti.
Mamurluk. -Dokad će to trajati?
Ne znam. Katkad pomaže brza hrana.
Bousche se nije vratio kući! -Što? -Otišao je jučer ujutro.
Pripremila sam mu sendvič, a nije se vratio.
Je li rekao kamo ide? -Što? -Tvoj glas me probada kao noževi!
Imogene?
Seksali ste se?
Hvala ti.
Čuj...
Koji je danas dan? -Četvrtak. -Sranje!
Promocija Darine knjige. Sranje! -Ona koja te nije pustila u stan?
Ako večeras ne dođem, tema će biti moje mentalno stanje.
Moram dokazati da sam zdrava i da držim konce u rukama.
Idemo. Odvest ću te.
Da razjasnimo: kao moj pratilac? -Oponašatelj pratioca.
Gle ti nju!
Poslije vas.
Čekaj! Idem s vama.
Mama je rekla da idete u New York.
Znaš da je to dalje od šetnice? -Mislim da sam spreman.
Sigurno se znaš vratiti? -Da, zato imam sat s GPS-om.
Naći ćemo se tu: 45,2° sjeverno, 79,3° zapadno u pola osam.
Sigurno nosiš tu školjku sa sobom? -Najbolje da je ovdje iskušam.
Sretno. -Hvala.
Čuvaj se. Pazi kud hodaš.
Bit će dobro.
Našla sam onog pravog. Jesi li je pročitala?
Pomogla sam joj da je napiše. -Mora biti dobra! -Nevažno.
Stric joj ima izdavačku kuću. -Dobri, stari nepotizam.
Hej, tebi govorim! Što je unutra?
Ja idem unutra. -Što?!
Ajme! -Zdravo. -Imogene! Kakvo iznenađenje.
Zanimljiva haljina. -Zašto vas moja pojava iznenađuje?
Potvrdila sam prije više od mjesec dana. -Dakako!
Ali zabrinule smo se da nećeš doći. No tu si! Jupi!
Idem za šank. Ledeni čaj Long Island? -Urnebesno!
Svi su tu? -Da, svi! Annabelle i George su s Davidom Sedarisom.
Vidjela sam i Petera. -Čekaj! Što?
Peter je ovdje? -Ne... -Ajme, to je on! Tu je.
Zaboravila sam. -Peter!
Imogene. Rekli su mi da nećeš doći večeras.
Gotovo umrem, a ti me ignoriraš? -Ne puštaju u vrt na cigaretu. Pih!
Ma to je... užasno. -Zdravo!
Soda s bitterima, dobro je za želudac.
Šališ se? Živiš sa mnom, a na zabavu dovedeš neku manekenku?
Samo čas.
Nije neka. Naši roditelji ljetuju skupa u Provansi.
Ne bi te nimalo kosnulo da sam umrla. Radovao bi se!
Ne bih se radovao. Zato sam rekao Dari da te pogleda. -Što?
Znala si da Peter neće doći i nisi mi rekla: zašto?!
Imogene Duncan? -Da. Ralph, jesi li dobro? Što se dogodilo?
Otkud ga znate? -Brat mi je. -Držite ga podalje od ulice.
Gotovo je završio u Gitmu. -Kakvu si to pijanicu dovukla na moj tulum?
To je ljudska replika egzoskeleta koju je načinio i sam sagradio.
Za tebe se ne može reći da si ikad nešto sama napravila.
Ne odlazi od mene. Zašto nisi bila iskrena?
Jer to zahtijeva puno radno vrijeme! -Što ti to znači?
Imogene, nemoj. -Dara želi reći da si ponekad tužna. -Ne.
Pripazi kako se kome obraćaš. Tu si, među njima, samo zbog mene.
Živiš u fantaziji ako misliš da ti je tu mjesto.
I sad će zaplakati. -Imogene, uđi u školjku. -Ne treba, Ralph.
Nisi ni sama napisala knjigu. -Fućka mi se što ti misliš.
Kako si uopće ušao? -S Imogene.
(Žao mi je zbog ovoga. Kao što vidiš, nije pri zdravoj pameti.)
Imogene, čekaj! (-Potrebna joj je pomoć.)
(Dupe ti je glomazno u toj haljini.)
(Jebi si mamu!)
To sam naučio u Kineskoj četvrti.
Imogene?
Jesi li dobro?
Ma...
Tako dugo zuriš u jednu stvar.
I onda jednog dana ti sve ostalo uđe u vidokrug.
I ispadneš predmet sprdnje. -Ne.
Oni unutra su šupci. Imao sam posla s takvim ljudima.
Na faksu su me sve vrijeme zatrpavali tim govnima.
Jedva sam čekao da se maknem.
Bar si imao nekamo otići.
Sutton Place 834, New York, NY, 10 021.
Tamo tata živi.
Hvala. -Nema na čemu, nije mi teško voziti.
Ma mislim, hvala ti.
Naravno.
Sretno!
Došli smo u posjet Maxwellu P. Duncanu. -A tko ga traži?
Njegova djeca.
Samo trenutak.
Kako ste saznali da sam živ?
Dva tjedna nakon smrti vidio sam da kupuješ pastu za zube.
Novcem od 21. rođendana unajmio sam istražitelja.
Sve vrijeme znate. Ali niste se prije javljali?
Čekao sam da mi se sestra vrati kući.
Dođite gore.
Pričuvajte mi to, molim vas.
Bismo li se trebali zagrliti? -Aha.
Zna li vam majka da ste tu? -Ne. Ljuta je na tebe,
nije nam dala da dođemo. -Predivno! Joseph Kato?
Jest. Godinama je u ženinoj obitelji.
Virginia, ovo su moja djeca. Imogene.
Drago mi je. -A ovo je... -Ralph. Zdravo. -Zdravo.
Jeste li znali da smo živi? -Nisam. -U redu.
Mogu vam natočiti. -Hvala.
Jeste li izrodili zajedničke potomke?
Ne, ne možemo imati djecu. Imala sam bolest.
Koju? -Virginia je u upravi Guggenheima.
Moj omiljeni muzej! Triput sam išla na Kandinskog.
Počela sam čitati tvoju knjigu o agrarnoj Americi.
Nisam znala da su doseljenici bili alkoholičari. -Da.
Više im se mililo pivo od vode.
Što je doprinijelo njihovoj ostavštini: pijandure i sodomisti.
Tko je izumio pitu od tikve? -Doseljenici.
Sodomisti su izumili pitu od tikve? -Očito.
Ali pita od tikve je tako lijepa stvar. -Ralph.
Ispričaj nam malo o sebi. -Vrlo rado. Ralph Duncan, izumitelj.
Najviše se bavim znanosti fizičkog samoočuvanja.
A temelj mi je egzoskelet mekušaca. -Imogene,
kaži nam ti nešto o sebi. -Imogene Duncan.
Nema se ni za koga udati. Nema stan i sve su joj stvari nestale.
Osim ovog govna. Ali bila je pisac. -I što je pisala?
Mogla je pisati stvari zbog kojih bi ljudi mislili da je autentična.
Dok nisu shvatili da je samo oponašatelj.
Ova juha ima čudan okus. Ne znam točno što je u pitanju.
Cimet? -Ne, začinska trava.
Idem kratko prileći. Ispričavam se. -Kurkuma?
Baš tužno: otkad ima problema s alkoholom? -Otprije dva dana.
36CXY pušta najbolju glazbu od 80-ih do danas.
Sjećate se ove?
Kad sam ti upoznao majku, bila mi je najljepši stvor na svijetu.
Plesala je u kostimiću na pozornici. -Bila je striptizeta?
Tad smo ih zvali go-go plesačice. Nisam vidio ništa slično.
Imala je 19 g., odustala je od faksa.
Ja sam izašao iz vojske. Kad smo se uzeli, zanijela je bez rasprave.
Počeo sam se baš pitati volim li je uopće. Imao sam 21 g.
Možeš li uopće shvatiti kakav je to bio osjećaj?
Jesi li ikad bio sretan s njom? -Pokušao sam, ali nije išlo.
Htjela je Ocean City, a ja više. -Zašto nisi i nas poveo?
Puno sam putovao, na kraju biste mi to zamjerili. To nije fer.
Praviti se da ne postojimo je fer? -Niste li me tako više voljeli?
Nismo ti nedostajali? -Bili ste djeca, jedva sam vas poznavao.
Niste bili oblikovani ljudi. Možeš zaista reći tko sam bio? -Moj otac.
Znala sam da te volim. -Ali priznaj da ti je majka prilično...
Ponekad je ekscentrična, ali nije joj bilo lako samoj s Ralphom.
Želim ti nešto reći. Pogledaj me. Bio sam loš otac.
I to je ostavilo traga na tebi. Pomoći ću ti sad.
Koliko novca trebaš?
Znaš, zapravo me malo podsjećaš na mene.
Ako pomažem tebi, zapravo pomažem sebi, ne?
Gdje je kupaonica? -Niz hodnik, druga vrata zdesna. -Pardon.
Izudarao sam je drvljem i kamenjem, podvrgnuo testu vjetra.
Ralph, idemo! Idemo kući.
Želim pokazati tati. -Drugi put. -Ali želim sad. -Ne možeš, idemo.
Zašto? -Jer je vrijeme. -Zar ne želi vidjeti?
Ne želi.
Hoćeš li razgovarati o tome?
Bubba?
Samo mi smo.
Što ti se dogodilo? -Tata je pravo govno!
Vidjela si ga?
Čekaj.
Ti si glupa školjka! Glupa školjka! Glupa! Glupa!
Dušo, želiš li pojesti nešto? -Ne!
Imogene?
Dušo...
Shvaćam zašto si nam lagala.
Dušo, ispričaj mi što se dogodilo.
Bilo je užasno razočaravajuće. Kako si i predvidjela.
Samuraji imaju izreku. Bousche me naučio.
Ide: Kojiput moraš vidjeti zmiju u grmu da znaš da je zaista tamo.
Možda sam bila u krivu: morala si vidjeti zmiju.
To je tvoj način isprike? -Pa...
Ako kažem žao mi je, bojim se da ćeš početi vikati na mene
da sam ti upropastila život. Pa ću se osjećati kao govno.
S tobom nikako na zelenu granu, Imogene.
Možda bi jedanput mogla riskirati pa ipak to reći.
Dobro.
Valjda mi je žao što sam ti lagala.
Iako je bilo za tvoje dobro. I sad vidiš da sam bila u pravu.
Hvala ti.
Moja peraja. Odavno je tražim!
Valjda je druga još u prtljažniku.
Ima li koga? -George se vratio!
Znala sam da hoće.
Dušo!
Ajme! Ajoj!
Tako sam se brinula da ti se nešto dogodilo.
Moj je sendvič spreman? -Naravno. Donijet ću ti ga.
Kakva je jabuka?
Hoćeš čips uz to? -Kiselo vrhnje i luk?
Jao! -Dušo!
Armando. -Da nisi ni pomislio. -Ne pucaj! Surađivat ćemo.
Ne pucaj!
Svi unutra. -Imaš pištolj?
(Crveni Škorpion ne da se u mirovinu.)
Što to govoriš? -Mama? -Priđi bliže i mrtav si. -Dušo, ne!
Kako si me našao?
Pljačka nas, daj mu novčarku. -Aktovka je u ormaru. Nju želiš.
Tko si ti? -Ženo, donesi mi aktovku.
Još se smucaš po Antwerpenu, zar ne?
Misliš da ovu igru možeš dobiti? -Nemoj se junačiti.
Pusti ih i ubij mene, ne znaju ništa. -Možda.
Osim kako izgledam. I kakav pištolj imam.
Da im dam i svoju e-adresu?
Da mi pošalju razglednicu iz pakla pošto ih ubijem.
Koji si ti...?
Zgrabi pištolj!
Dramatične vijesti u Ocean Cityju.
Policija je uhitila međunarodnoga ubojicu
jer je kao taoce držao vladinog agenta s obitelji.
Napad je omela članica obitelji u napravi zvanoj Ljudska školjka...
Kuš! -Michelle Connors je na mjestu događaja. -Poznajem tipa.
Paul, sa mnom je jedna od žrtvi Ralph Duncan, izumitelj Školjke.
Ja sam tvorac Ljudske školjke.
Vrhunske zaštitne barijere protiv fizičkog nasrtaja.
No moja sestra je zapravo spasila obitelj.
Hoćete li i nas snimiti?
Hej, dušo!
Ispričaj nam o Školjci. -Hoću, Michelle.
Školjka je moj izum...
Poveo me je sa sobom, ne?
Imaju aparat na kojem možeš dobiti zlatnik od 20 $.
Pogodila sam iz treće!
I tako, govorim na što ću ga sve potrošiti,
a djed me zaustavi i kaže: Ne smiješ ga potrošiti jer...
Kvragu! Što je rekao? -Mama, daj!
Rekao je: Ne smiješ ga potrošiti,
jer dokle god ti je u džepu, još si pobjednik.
Pa sam ga zadržala.
Meni ga daješ?
Mora ostati u obitelji. -Mama!
Život je kratak treptaj. No katkad si tamu sami nametnemo.
Najbolji je način da nađeš kćer da je optužiš za zločin.
Tako sam ponosna!
Evo postera, tu su svi. Ulaze u limuzinu.
Kao rokeri nakon odlična nastupa. Evo Bouschea!
Morat ću to zaplijeniti. -Moj mobitel!
Ne može biti fizičkog dokaza mog postojanja.
Dajte mi svoj broj, mogu srediti članak o vama u Timesu.
Da? -Pardon, ovo je Whit Stillman, vrsni autor i filmaš.
Drago mi je. Divna predstava. Mogu vam postaviti neka pitanja?
Imate vremena? -Imogene, brže! Plaćamo po satu.
Žao mi je, moram ići.
Obitelj me čeka. Moram ići.
Na tri!
Jedan, dva, tri!
Prijevod i obrada mijau www.prijevodi-online.org